Aktuální situaci v ženském A týmu vám přiblíží Jan Skála a František Kovač, kteří nám nejen poodkryli své trenérské plány do druhého společného roku na lavičce Ladies, ale také bilancovali svůj první rok, kdy byli součástí SKV rodiny.
Nemůžeme začít jinak než otázkou, jak se vám po prvním roce spolupráce líbí na Vinohradech?
Skála: „Jednoznačně líbí. Jsem rád, že jsem se před rokem rozhodl nabídku od SKV přijmout. Nemůžu říct na lidi v SKV žádné špatné slovo. Jasně, ne vždy všechno běží jako na páse, ale výzvy tu jsou do toho, aby se překonávaly společným úsilím. Jsem rád, že i přes velký organizační posun zůstává SKV rodinným klubem.“
Kovač: „Navážu na Honzu, líbí. Není žádným tajemstvím, že jsem vloni nové trenérské angažmá aktivně nehledal, nicméně myšlenka naší další spolupráce, se kterou za mnou Honza přišel, a následně i konkrétní nabídka SKV, mě oslovily. A viděno zpětně, vyhodnotil jsem tu příležitost a výzvu zároveň dobře. Oceňuji, že v Sokole věci nejsou každý druhý den jinak, a přitom je evidentní vývoj celé organizace směrem vpřed. Že kostru organizace tvoří lidé, kterým na jejím fungování skutečně záleží.“
Zhodnoťte, jak se vám podařilo naplnit výsledkové a herní cíle, které jste týmu na začátku sezony 2022/23, kdy jste jej přebírali, nastavili?
Skála: „Výsledkové cíle jsme měli nastaveny pro všechny části sezony. Pro Pohár Českého florbalu, základní část ligy a ligové play off. V poháru jsme chtěli postoupit alespoň do třetího kola, nakonec jsme došli až do čtvrtfinále a stali se celkově nejlépe umístěným týmem západní části 1. ligy žen v této soutěži. V základní části ligy jsme chtěli skončit mezi čtyřmi nejlepšími týmy, abychom nemuseli do předkola. Skončili jsme třetí se ztrátou 3 bodů na druhého a 4 bodů na prvního, respektive s náskokem 3 bodů před čtvrtým týmem v pořadí. V play off jsme pak chtěli dojít minimálně do čtvrtfinále, což jsme splnili. Musím ale přiznat, že s celkovým umístěním nejsme s ohledem na průběh sezony úplně spokojeni. Po základní části si tým věřil na semifinále.
Zapomenout bychom rozhodně neměli ani na Czech Open 2022. Pro turnaj jsme sice neměli definovaný žádný výsledkový cíl, záměrem účasti byl první soutěžní test nově nastavených týmových herních principů a krystalizace soutěžní soupisky. Předvedené výkony a týmovost však byly nakonec odměněny celkovým vítězstvím.“
Kovač: „Herní cíle jsme v úvodním ročníku měli tři. Jednak jsme obecně definovali naši hru a herní identitu – ‚Hrajeme rychlý, přímočarý, dynamický, agresivní florbal,‘ přičemž každé z těch adjektiv má konkrétní obsah a význam. Zároveň jsme si jednoznačně určili, jaká bude naše první myšlenka do útoku a jaká do obrany.
Zamýšlené základní týmové herní principy se nám v průběhu sezony podařilo implementovat. Hráčky je většinově akceptovaly, stejně tak své nové – od týmových principů odvozené – individuální role. Rychlé přenesení hry do útočného pásma se nám obecně daří. Stejně tak vysoký pressing a schopnost vybojovat míček. Funguje nám práce s hloubkou a šířkou hřiště. Těžíme z kvalitní kondiční přípravy. Pouze menšina hráček je ovšem schopná vyvinout dostatečný tlak do branky. Šancí si v zápasech vytváříme dostatek, trápí nás však efektivita v koncovce. Musíme zvýšit kvalitu zakončení i samotnou chuť skórovat.“
Co nějaké statistické zajímavosti z uplynulé sezony?
Skála: „V základní části ligy jsme měli čtyři hráčky v top 20 statistiky vstřelených gólů, Eliška Reischlová přitom obsadila celkové první místo. Tři hráčky jsme měli v top 20 statistiky asistencí, Aneta Nigrinová byla celkově druhá. A tři hráčky jsme měli i v top 20 statistiky kanadských bodů. V poháru pak Angelika Bližňáková obsadila celkové první místo ve statistice vstřelených gólů.“
Jaký je aktuální stav kádru, který se pod vaším vedením připravuje na novou sezonu?
Skála: „Několik hráček se po minulé sezoně rozhodlo v A týmu dále nepokračovat, ať už z osobních (rodina, práce, škola) či zdravotních důvodů. Obdobně do letní přípravy ženského týmu nenastoupilo několik loňských juniorek, které čeká studium na vysoké škole, jehož časovou náročnost nedokáží skloubit s nároky vrcholového florbalu. Další hráčky jsme byli bohužel nuceni z kádru A týmu vyřadit v průběhu letní přípravy z důvodu neuspokojivých výkonů a přístupu. Je ovšem nutno dodat, že většina hráček, které na startu nové sezony nebudou na soupisce áčka, nadále zůstává ve strukturách SKV. Což je skvělá vizitka funkčnosti a atmosféry klubu tady na Vinohradech.“
Kovač: „Teď v polovině srpna máme hotové tři přestupy včetně jednoho mezinárodního (Mrázová, Nováková, Gärtnerová) a dvě hostování (Valentová, Benková), další potenciální příchody jsou ještě v jednání. Z béčka se k nám na začátku letní přípravy posunuly tři hráčky (Hořejší, Máchalová, Hégrová) a v hledáčku máme hned osm juniorek, které budeme v průběhu ročníku do fungování ženského A týmu zapojovat.
Papírově teď budeme – při srovnání s minulou sezonou – pracovat s relativně mladým a nepříliš zkušeným týmem. Vidíme v něm ovšem velkou perspektivu a potenciál. Baví nás motivovanost hráček se dále individuálně rozvíjet, pracovat na sobě.“
Skála: „Novou kapitánkou A týmu je Adéla Skalická, její asistentkou Nikola Trnková.“
Jaké máte výsledkové a herní cíle do novho ročníku?
Skála: „V Poháru Českého florbalu bychom opět rádi nakoukli do čtvrtfinále, ale vzhledem k letošnímu systému soutěže to vůbec nebude jednoduché. Hodně napoví už první kolo, které odehrajeme na konci srpna v Liberci. V základní části ligy se chceme znovu umístit mezi první čtyřkou, po zemětřesení v extralize ale těžko odhadovat skutečnou sílu soupeřů, s nimiž zatím nemáme odehrané žádné zápasy. Cíl do play off si necháváme, stejně jako vloni, zatím pro sebe.“
Kovač: „Herně navazujeme na práci z loňské sezony. Hlavním tématem bude rozvoje naší taktické vyspělosti při výstavbě hry. A kdybych měl trochu více poodkrýt karty a konkrétně pojmenovat, na čem budeme pracovat, řeknu: Neustálá užitečnost všech hráček, práce s hloubkou a šířkou hřiště. Tlak do branky, častá střelba, kvalitní zakončení. Kompaktní obrana, spolupráce, kontrola průběhu zápasu důslednou hrou na míčku.“
Skála: „Podle toho, jak vypadaly tréninky na soustředění, které jsme absolvovali na začátku srpna, i závěrečný přípravný zápas, jdeme určitě správným směrem!“
Kovač: „Ještě doplním mentální stránku sportovního výkonu, na níž se v sezoně rovněž budeme zaměřovat. A během soustředění už jsme s tím začali. Cílem pro ročník 2023/24 je posun týmové mentality ze ‚Jdeme si zahrát‘ na ‚Jdeme vyhrát‘.“
Jak bude vypadat tréninkový harmonogram v průběhu sezony, který by vás k těmto cílům měl dovést?
Skála: „Ke stávajícím dvěma halovým tréninkovým jednotkám a jednomu tréninku kondičnímu přidáváme další, třetí halovou tréninkovou jednotku. Dvě haly budou zaměřeny na týmové herní principy a jedna na individuální dovednosti, herní činnosti jednotlivce. K tomu pochopitelně taktické porady a video příprava. Nad rámec základního týmového programu pak budou k dispozici, stejně jako v minulé sezoně, specifické gólmanské tréninky i možnost individuálních skills a kondičních aktivit či konzultací.“
U týmu jste vedeni jako dva hlavní trenéři, což je spíše skandinávský model fungování. Zkuste prosím na závěr trochu rozkrýt, jak spolupracujete, jak máte to společné fungování nastaveno?
Kovač: „Není tajemstvím, že máme s Honzou částečně společnou trenérskou historii, oba jsme prošli ženskými složkami Sparty a Bohemky, kde jsme v průběhu let působili v různých rolích, u různých týmů. A to jak společně, tak i s jinými spolupracovníky. Za těch sedm let, co se známe, dobře víme, co od sebe můžeme čekat, kdo má jaké silné stránky, čím se projevují slabiny. Víme, jak spolu efektivně komunikovat, jak si dávat adekvátní zpětnou vazbu.
Já jsem v rámci přípravy spíše analytický typ, mám rád technologie, řeším video, zaměřuju se na individuální dovednosti hráček, týmovou taktickou přípravu, baví mě oblast psychologie výkonu. Na lavičce jsem obvykle ten více impulzivní. Honza se v tréninku více zaměřuje na týmová herní cvičení, modifikovanou hru, v kabině mluví o poznání víc než já. Vzhledem k rozdílným typům našich zaměstnání je na Honzovi většina komunikace s hráčkami a organizační věci okolo. Playbook a sestavu dáváme dohromady společně. Skvěle se doplňujeme a troufám si říct, že nás spolupráce oboustranně obohacuje a posouvá dál v našich trenérských dovednostech.“
Skála: „Musím spolupráci s Františkem jenom pochválit. Za ty roky jsme si spolu vybudovali maximální důvěru v toho druhého. Stačí říct jedno slovo a hned vímel co tím jeden z nás myslí. Což hrozně ulehčuje práci jak na tréninku, tak hlavně na lavičce v zápasech. Zároveň, já jsem ten z nás dvou hodnější trenér při řešení věcí uvnitř v týmu, ať v kabině či na lavičce při zápase.“